ДО ОБЩОТО СЪБРАНИЕ НА КОЛЕГИИТЕ ВЪВ ВЪРХОВНИЯ АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД

СТАНОВИЩЕ

на Висшия aдвокатски съвет по
т. д. № 2/2008 г. 

УВАЖАЕМИ ГОСПОДА ВЪРХОВНИ СЪДИИ,

От името на Висшия адвокатски съвет моля да постановите тълкувателно решение, с което да приемете, че лицата, упражняващи свободна професия, включително адвокати, нотариуси и частни съдебни изпълнители, не подлежат на задължителна регистрация по Закона за данък добавена стойност за 2007 година.
Намираме за правилно застъпеното в част от цитираните в искането на председателя на Върховния административен съд решения на някои административни съдилища в страната, които приемат, че след постановяването и обнародването на Решение № 7 по к. д. № 1/07 г. на Конституционния съд, ако са били регистрирани по ЗДДС представителите на тези професии, подлежат на дерегистрация. Те нямат задължението да събират и отчитат данък добавена стойност за 2007 година.
Неправилно е възприетото от Административния съд в гр. Варна обратно становище, цитирано в искането на председателя на Върховния административен съд. Това е така, защото и в обявената за противоконституционна норма на чл. 3, ал. 2, изр. 1 и в сега действащия режим, въведен със ЗИДЗДДС (ДВ, бр. 108/07 г.), законодателят разглежда тази свободни професии като различни от общо прокламираното понятие "независима икономическа дейност". В противен случай не би приемал специални правни норми за тях. Тази позиция адвокатурата е отстоявала и в административното дело, водено срещу Указанията на Изпълнителния директор на НАП, с които се препоръчваше независимо от наличието на решение на Конституционния съд адвокатите, нотариусите и частните съдебни изпълнители да бъдат регистрирани по ЗДДС и да бъдат задължени да събират и отчитат ДДС. Върховният административен съд, I-А отделение прие по а. д. № 9077/07 г., че тези указания нямат характер на общ административен акт и прекрати делото. По-късно с решение за тълкуване на решението по същото дело бе обърнато изрично внимание на обстоятелството, че при липса на изрична правна норма в закона, подобни указания не могат да породят каквито и да било задължения за представителите на посочените юридически професии. Именно по този начин с решение за тълкуване по делото състав на Върховния административен съд прие, че данъчното законодателство не може да се тълкува разширително.
При липса на изрична правна норма, въвличаща адвокатската дейност в сферата на облагаемите услуги по смисъла на ЗДДС, упражняването на нашата професия не може да се разглежда като услуга и не може да бъде облагана с ДДС за 2007 година.
Периодически се е налагало адвокатурата в лицето на Висшия адвокатски съвет да поставя този въпрос на вниманието на правосъдието. Така беше през 2007 г. с посоченото по-горе наше дело срещу указанията на НАП. Но значително преди това през 1993 г. петчленен състав на предишния Върховен съд разгледа гр. д. № 58/93 г. Тогава по повод опит на МС да наложи на адвокатите задължение да събират и отчитат данък върху оборота (който е предвестникът на ДДС), спорът бе отнесен именно до Върховния съд. Петчленният състав прие, че извършваната от адвокатите дейност, който по определение на закона има конституционен характер, не може да се дефинира като "услуга". За удобство на Общото събрание прилагам текста на това съдебно решение към становището ни.
Вярваме, че Върховният административен съд в лицето на Общото събрание на съдиите ще бъде последователен в съдебната практика по отношение оценяването на адвокатската професия като конституционно предопределена дейност, която не може да се третира като предоставяне на услуги по общия смисъл на чл. 3 ЗДДС. И в закона за адвокатурата, действал по време на постановяване на цитираното решение на ВС, и в сега действащия Закон за адвокатурата изискванията за упражняване на адвокатската професия са уредени по еднотипен начин. Същността на професията ни като конституционно определена правозащитна дейност, осъществявана от представителите на нашата институция - адвокатите, е посочена в чл. 2 ЗА. Принципът на самоиздръжка, въздигнат в тази правна норма, не е нито самоцел, нито основна цел при упражняването на адвокатската професия. Самоиздръжката е само икономическата гаранция за независимостта на адвокатската професия. Основната цел в осъществяването на адвокатската дейност е постигането на правозащитния ефект в отстояването на свободите, правата и законните интереси на гражданите и юридическите лица. Няма как законовото определение на адвокатската професия да се вмести в общото понятие свободна икономическа дейност, визирано в ЗДДС. Това е така, защото за разлика от адвокатската дейност, свободната икономическа дейност има за основна цел именно постигането на икономически (паричен, имуществен) резултат.
Следователно, логичният извод за нуждите на настоящето тълкувателно дело е, че само въз основа на изрична правна норма за дейността на адвокатите може да се начислява и отчита данък добавена стойност. С други думи - за 2007 година такова задължение няма.
В този смисъл Ви молим да постановите тълкувателното решение.